Nechte vosy žít!
KOMENTÁŘ
KOMENTÁŘ
KOMENTÁŘ
Na seznam strašných věcí je nutné řadit lapače vos. Když něco takové člověk vidí, měl by okamžitě zakročit, předmět zničit a dosud nezabité vosy zachránit. ...
Na seznam strašných věcí je nutné řadit lapače vos. Když něco takové člověk vidí, měl by okamžitě zakročit, předmět zničit a dosud nezabité vosy zachránit. Tyto zrůdné pasti se dokonce prodávají, lze si je objednat na internetu, ale mnoho lidí s podivným charakterem nebo jen prostě lidí hloupých si je vyrábí svépomocí. Uřežou PET lahev, nalijí do ní sirup nebo nějakou šťávu a čekají na dílo zkázy. Za chvíli se tam už topí desítky vos. To je teď skoro u každého bufetu. Je to hnusné a barbarské. Nedávno jsem se u jednoho kiosku na koupališti ptal, proč to dělají a jestli jim těch vos není líto. Hleděli na mě nechápavě, prý jsou vosy nebezpečné a obtěžují zákazníky, kteří se právem bojí, že je bodnou.
To je ale nesmysl. Naše vosy (Vespula vulgaris) jsou průvodním znakem léta. Dalo by se přímo říct, že jsou něčím jako klenotem horkých dní. Jejich úmyslem není v žádném případě někoho bodnout, to činí jen nedopatřením, v krajním případě a po vydráždění. Pokud vose nic neprovedete a necháte ji dělat si, co potřebuje, obvykle se tedy napít nebo si líznout něčeho dobrého, nic vám neudělá.
Nejlepší způsob koexistence s vosami je klid, trocha trpělivosti a příznivě nakloněná mysl. Člověk není to, co vosu zajímá: na rozdíl od komára, což je trochu jiná kapitola. Vosu zajímá člověk jako nositel nějaké sladkosti nebo mastnoty. Chutě vosy jsou podobné lidským, už proto by jí náleželo trochu pochopení.
Přitom je to krutě pronásledovaný tvor. Počet zbytečně zabitých, utopených, různě rozmáčknutých a rozpatlaných vos nepochybně mnohonásobě přesahuje počet žihadel, která se kdy zabodla do našich zpocených a ustrašených těl. Porovnejte si podrobně ušlechtilou symetrii vosího štíhlého těla s tvary toho našeho. Kdo se jí může rovnat? Já ne.
Je málo tak krásných letních věcí jako vosa, která balancuje na hraně kelímku. Jako zlomyslné děcko jsem čekal, až se utopí, teď ji opatrně vytáhnu a zachráním. Vosa je krásný tvor, kterého Stvořitel koncipoval jako miniaturu tygra. Oděl je oba do výstražných barev, opatřil elegancí i útočnou silou, když jim někdo vleze do cesty. Jsou to oba individualisté, netvoří žádné otrokářské systémy jako mravenci nebo včelstva, jsou neochočitelní, žádný přímý užitek z nich není, jsou jen krásnou ozdobou léta. William Blake napsal nesmrtelnou báseň, jež začíná veršem Tiger! Tiger! burning bright. In the forest of the night. Ale ono jde i: Voso! Voso! žhavě v létě žhneš, jímž jak zlato prolétneš.
Nechte ty malé tygry žít, zákeřní zločinci!
NOVÉ VYDÁNÍ TÝDENÍKU ECHO
KOMENTÁŘ
ESEJ VÁCLAVA CÍLKA
VĚDECKÝ OBJEV